Přechod z vlastních stop
na cizí
(z knihy Pachové práce psů ve
sportovní kynologie od Miroslava Ryneše)
Na cizí stopy lze přejít až tehdy, když pes s jistotou
vypracovává vlastní stopy psovoda.
Při výcviku na vlastních stopách by měl psovod dokonale
poznat svého psa ze všech stránek jeho možného chování.
Každá, byt i vlastní stopa, je pro psovoda novou zkušeností,
aniž si to psovod mnohdy uvědomuje.
Při nácviku cizích stop nastává zcela nová situace. Pes
bude nasazen na stopu s cizím pachem, rovněž budou na této stopě
předměty s tímto pachem.
S úhly při výcviku na cizích stopách příliš nespěcháme,
zpočátku stačí dlouhé rovné stopy s několika předměty, zakončené předmětem.
Zde hodně záleží, zejména v počátcích, na součinnosti kladeče a psovoda. Psovod musí vědět, jakou stopu bude od
kladeče požadovat. KIadeč musí zase respektovat požadavky
psovoda, měl by rovněž mít znalosti o lidském pachu, o vlivech,
působících na kvalitu stopy -vítr, vlhkost vzduchu, sluneční
záření, druh terénu atd. Samozřejmě by měl ovládat alespoň
základní sumu znalostí o výcviku psa na
stopách - metodiku výcviku.
Stejně jako psovod při kladení vlastních stop musí kladeč přesně
znát počátek i průběh stopy, včetně položených předmětů
na stopě a jejího ukončení.
Postup psovoda při vedení psa je stejný, je ovšem změna na nášlapu,
kdy se nedoporučuje, aby psovod ukazoval posuňkem ve směru stopy,
nebo alespoň kde ji předpokládá, aby nepřekrýval svým pachem pachový mrak na počátku stopy.
Zvýšenou měrou musí psovod pozorovat chování
psa, a to zejména při prvních cizích stopách, neboť se logicky
nové prvky nemohly objevit na práci při sledování pachu vlastního
psovoda. Převážně není tento přechod problematický, pro většinu
psů je cizí pach zajímavý, je to vybočení z určitého
stereotypu,
kterým vlastní stopy jsou.
Dnes již mají psovodi ve sportovní kynologii usnadněnu práci
u nášlapu, který mají v souladu se zkušebními řády
označen tabulkou, takže odpadá
obávané vyhledání stopy ve vymezeném prostoru, jako tomu bylo
např. ve zkušebním řádu platném do konce roku 1993 (viz tehdejší
zkoušku ZVV 2).
V současnosti jsou u zkoušek
a soutěží začátky stop označeny tabulkou.
I zde se však velmi brzy pozná,
zdali byl pes v předchozím výcviku naváděn k nášlapu označeném
tabulkou.
Rovněž se brzy pozná, byl-li pes naváděn pod různými úhly. Při
zkoušce či soutěži psovod neví, kde je přesně nášlap stopy,
i když podle ustanovení řádů má být tabulka umístěna vedle
nášlapu vlevo, tj. při začátku kladení vedle levé nohy kladeče.
Tento případ se týká samozřejmě cizích stop, neboť u vlastní
stopy psovod zná nášlap a celý průběh stopy
Některé metody výcviku
psů na cizích stopách
1) Využití kontrolora
Jedná se o velmi praktickou výcvikovou
metodu, při které má psovod možnost
ověření správného postupu psa na předem položené cizí stopě. Po nášlapu
stopy podle požadovaného časového stáří stopy navede psovod psa na nášlap.
KIadeč stopy (kontrolor) jde v dostatečné vzdálenosti za psovodem a psem
tak, aby dvojici nerušil. Úkolem kontrolora není ovlivňovat psovoda při
vedení psa po stopě, ale měl by jen včas upozorňovat psovoda, že například
bude předmět či úhel. Vychází se z toho, že kladeč (kontrolor) zná přesně
průběh stopy. Jde-li pes s jistotou, není nutné, aby kontrolor předem
upozorňoval na předměty či úhly nebo na vlastní průběh stopy vůbec. V
takovém případě kontrolor sehrává jen po určitou dobu úlohu
potvrzovatele, například odbočí-li pes na úhlu, potvrdí psovodovi předem
domluveným znamením správnost postupu psa po stopě
2) Využití pomocníka na konci stopy
Úvodem nutno konstatovat, že
jde prakticky o provizorní metodu, při níž je cílem vzbudit zájem psa o
stopu pomocníka, kdy po vypracování stopy pes nalezeného pomocníka na
konci stopy bud' vyštěká nebo jej zadrží zákusem do ochranného rukávu.
Záleží na předchozí dohodě psovoda a pomocníka. Stopa nebude příliš
stará, max. 30 minut. Pomocník našlápne stopu, položí na ní předměty a
ukryje se na konci. Důležité ovšem je, aby pomocník před nášlapem stopy
psa vydráždil, zvláště jde-li o flegmatického psa.
Po několika takových stopách je možno přejít na cizí stopy, kdy pomocník
není na konci ukryt, pes by měl mít zájem o stopu, neboť si vybavuje, že
na konci stopy vyštěká pomocníka nebo jej zadrží.
Takové stopy se ovšem ve sportovní
kynologii nevyskytují, vyštěkání ležící osoby se provádí pouze u stop
při výcviku záchranných psů. Jak již bylo uvedeno, jde o pomocnou krátkodobou
metodu.
Připravila:
Klementová
Hana
![](images/ReliefSm.jpg)
|