Výcvik psa na lomech
(z knihy Pachové práce psů ve
sportovní kynologie od Miroslava Ryneše)
schéma
Začínáme s ním rozhodně až tehdy, zvládá-li pes již rovné
stopy Není tak důležitá délka a stáří stopy, důležité je,
aby se pes udržel na rovné dráze s pachem na povrchu terénu. Je
nutno vycházet ze skutečnosti, že náhlá změna tvaru stopy
klade vysoké nároky na nervovou soustavu psa. Podle toho musíme
zahajovat výcvik.
Je poměrně závažnou chybou, pokud psovod mladému psovi asi
po 3-4 rovných stopách našlápne stopu s jedním pravým úhlem,
a to ještě na těžším terénu, než na který byl pes dosud
zvyklý (i když čest výjimečným psovodům a psům).
Před zahájením této etapy výcviku psa na
stopách je nutno si uvědomit, že náhlá změna dráhy stopy (co
do tvaru) je i pro psa, který je cvičen na hledání pachu psovoda,
dost zatěžujícím faktorem nervové soustavy. To se může
projevit při nesprávném přístupu psovoda i v dočasném nezájmu
psa o stopy
Jak tedy vlastně začít?
Osvědčeným prvním krokem jsou oblouky, které přece jen
nejsou pro psa takovým násilným přechodem v dosud vypracovaném
návyku ve sledování rovné stopy I když opět čest výjimkám,
znám psovody a psy, kteří oblouky jako určitou etapu výcviku
psa na stopách nikdy necvičili a dosahovali na stopách pěkných
výsledků.
Je samozřejmé, že první obloučky jsou pozvolné a relativně
krátké. Již v této fázi výcviku je nutno střídat vedení
obloučků vlevo a vpravo, aby si pes nezvykl, že stopa povede
pouze jedním směrem, což plně platí i pro pozdější výcvik
psa na úhlech.
Kdy a
jak přejít na úhly na stopách?
Zde je odpověď velmi snadná: až na to bude pes plně připraven.
To v praxi znamená, že bez obtíží zvládá oblouky na stopách,
a to jak vlevo i vpravo na lehkém a středně těžkém terénu.
Je samozřejmé, že při nácviku úhlů se pes setká s pravými,
tupými a ostrými úhly. Vyjdeme-li z čistě praktického hlediska
požadavků většiny zkušebních a soutěžních řádů, tak nejčastěji
se setkáváme s pravými úhly, typické jsou např. pro zkoušky
ZM, ZV 1, ZV 3, ale IPO I.-III. Nácvik vypracování ostrých úhlů
bude aktuální při nácviku zkoušek SP-1 a 2, FH. Jak z uvedeného
vyplývá, nejvíce bude řadový psovod-sportovec nacvičovat pravé
úhly.
Mám osobní dobrou zkušenost, že na prvních nášlapech úhlů
na stopách provádím zesílení pachu na lomu, a to zpětným prošlápnutím.
I při nácviku práce na úhlech je nutno vycházet z toho, že
bychom měli postupovat od jednoduššího ke složitějšímu.
Některé metody
Čtverečková
metoda
Slouží k
preciznímu výcviku psa ve sledování stop na úhlech. Psovod si
našlápne několik čtverečků o různě dlouhých stranách. Cílem
je, aby se pes naučil sledovat stopu na poměrně krátkých úsecích,
kdy následuje úhel.
Práce s vodítkem je zde poněkud jiná, psovod nepouští (hlavně
v počátcích) psa na plnou délku stopovací šňůry, možno začít
nacvičovat na krátkém vodítku.
Využití pokrmového
reflexu při sledování stopy na úhlech
V podstatě
se jedná o již popsaný způsob, kdy psovod táhne za
sebou na motouzu kus masa, či jiného pro tento účel vhodného
krmení (aby zůstalo co nejvíce pachu na úhlu). Zájem psa bude
jistě větší, ucítí-li pach masa či jiného krmení, a to i přes
to, že najednou stopa uhýbá jinam, než byl dosud z nácviků
zvyklý.
Využití moče
jiného psa (feny)
Psovod si před
výcvikem opatří pár kapek moče od jiného psa, popř. feny. Pro
zesílení pachu na lomech pokápne vždy lom několika kapkami moče
cizího psa (cizí feny). Tento způsob lze užít i při úplném
nezájmu psa o stopu jako takovou.
Na první pohled se nejedná určitě o příliš lákavou metodu
pro psovoda, ale stačí k tomu malá lahvička, např. od léků.
Tuto metodu jsem vyzkoušel v několika "beznadějných" případech,
a to i u psů, kteří nejevili zájem o stopu jako celek, včetně
nášlapu. Ve všech případech to zabralo. Samozřejmě je nutno s
přibývajícími stopami a úhly od této pomůcky upouštět. Cílem
je vypracování reflexu a "udržení se" psa na stopě, a
to i v případě lomu.
Mnozí psovodi se při nácviku nevědomky dopouštějí chyby, že
stále cvičí stejný tvar stopy, tj. stejně položené úhly, např.
doprava. Může dojít i k takovým situacím, že pes po určité
době, kdy náhodou má položenou stopu s úhlem doleva, je
najednou zmaten, neboť z předchozího stereotypního výcviku má
nežádoucí spojitost a očekává, že stopa se bude lomit na
pravou stranu.
Jak tomu zabránit? Mělo by být samozřejmostí, že každá našlápnutá
stopa v nácviku by měla mít jiný tvar, tedy i jiný směr úhlu.
Jedině tak je pes udržován v pozornosti po celou dobu vypracování
stopy, včetně úhlů.
Mnozí psovodi si stěžují, že jejich psi si často ověřují
lomy, což samozřejmě ve sportovní kynologii vždy znamená
bodovou ztrátu. Tomu se dá v mnoha případech zabránit trpělivým
a promyšleným výcvikem od počátku práce na úhlech, včetně
práce s vodítkem, kdy psovod zkracuje vodítko a dává psovi
povel "HIedej, stopa". I zde by se měl pes učit vyhledávání
stopy a to nejlépe kruhovým způsobem.
U některých
psů toto ověřování mnohdy nelze odstranit, prostě jim to nedá,
aby si občas neověřili lom na stopě, i když to předtím v nácviku
mnohokrát už neudělali.
Zde nepomůže žádné usměrňování, trhání, tím vlastně jen
bude potlačena samostatná práce psa. Mám fenu, která je dobrá
stopařka, včetně práce na úhlech, např. na dvaceti různých
stopách lomy neověřuje, kdy jsou stopy střídány, a to jak z
hlediska terénu, stáří, délky, vlastní či cizí, ale po určité
době si musí zase zkusit ověřit alespoň jeden lom! V mnoha případech
pomůže při nácviku využití čtverečkové metody, kde by se
pes měl naučit preciznosti, možno kombinovat i s metodou s využitím
pokrmu, popřípadě prošlapáváním úhlů.
Často je příčinou velmi brzký přechod z obloučků na lomy,
pes sice na změnu tvaru stopy reaguje, ale stále mu chybí potřebná
jistota, když se najednou dostane do situace, že pach zmizí, a náhle
jej zase zachytí trochu stranou. Ono to ověřování na lomech
mnohdy souvisí i s revírováním na rovných úsecích. Precizní
práce na dlouhých rovných úsecích je rovněž jedním z dobrých
předpokladů pro dobrou práci na úhlech. Mnohdy udělá své i změna
terénu, snížení stáří stopy, i když to nelze univerzálně
aplikovat na všechny psy.
Rovněž je nutno brát v úvahu, že práce na úhlech musí být
pravidelně procvičována, jako je to ostatně nutné u všech
pachových prací a to systematicky a cílevědomě. Napři'klad u
ročního psa by již měl psovod mít jasno, kolik stop a jak často
má se svým psem dělat.
Připravila:
Klementová
Hana
![](images/ReliefSm.jpg)