Nalezení a vyštěkání
těžkého předmětu
(z knihy Pachové práce
psů ve sportovní kynologie od Miroslava Ryneše)
V současném národním zkušebním řádu je tento cvik zařazen
pouze u zkoušky ZMP-3, kdy tento je návazně propojen na vyhledání
pomocníka.
Postup při výcviku
Výcvik začínáme na krátkou vzdálenost tak,
aby pes měl nejprve možnost se s předmětem seznámit. K tomu je
dobré podle možnosti využít pomocníka, který má tento těžký
předmět (kufr, tašku) upoután na asi 10 metrů dlouhém motouzu a táhne jej před naším psem, kterého psovod drží na krátkém vodítku.
Pomocník popotahuje předmětem před psem,
psovod ukazuje rukou na předmět a dává povel "Revír".
Jako pomocný povel je možno dát povel "Štěkej" (v počátečních
fázích nácviku).
Pomocník musí předmět táhnout asi 1-2 metry
od psa pomalu, aby tento pohybující se předmět psa dráždil.
Pro zvýšení dráždivosti psa je možno do kufru či tašky dát
předměty, které způsobují hluk - např. plechovky. Je-li pes dráždivý
na pomalu potahovaný předmět a nevšímá si pomocníka, je možno
přistoupit k další etapě výcviku.
Je dobré mít pro tuto fázi šikovného pomocníka.
Ten se
ukryje nejméně 10 metrů od psovoda se psem, kdy má opět těžký
předmět upoután na provázku. Psovod dojde se psem na krátkém
vodítku k položenému předmětu, pravou rukou na něj ukazuje a dává
povel "Revír". Když se pes rozštěká, je to v po- řádku,
když ne, tak pomocník musí začít předmět popotahovat. Z toho
vyplývá, že pomocník musí mít z úkrytu dobrý výhled a musí
sám okamžitě a správně reagovat.
Pokud pes
po určité době projevuje zájem o předmět i přes občasné tahání
pomocníkem, je možno přistoupit i k další fázi výcviku.
Psovod odhodí nejprve těžký předmět tak, aby jej pes viděl.
Psa odloží, odejde na vzdálenost asi 10-20 metrů, položí předmět.
Vrátí se ke psovi, upoutá jej na krátkém vodítku a vybíhá se
psem směrem k předmětu, který je vidět, a velí "Revír".
Po doběhnutí k předmětu psovod nesmí psovi dovolit, aby na předmět
skákal, či do něj kousal. To zopakujeme se psem během výcvikového
dne 2-3krát se stejným předmětem, ale vždy je nutno měnit místo
a směr uložení předmětu.
Jinak je dobré v každém výcvikovém dni měnit předměty,
aby si pes od počátku zvykal na
různé druhy těžkých předmětů. Pokud je v těžkém předmětu
uložen pamlsek či aport, je nutno jej vždy vyjmout a využít
jako odměnu za dobrý výkon.
Další etapou je samostatné
vybíhání, vyhledání a označení těžkého předmětu, kdy je
předmět vidět částečně.
Psovod vysílá psa na předmět, aby zabránil kontaktu psa s předmětem,
může mít psa na dlouhém vodítku. Zvládá-li toto pes, kdy je
období individuálního nácviku, je možno přistoupit k nácviku
v konečné etapě, kdy je pes vysílán k vyhledání a označení
ukrytého předmětu. Zpočátku je nutno cvičit na kratší vzdálenost
od osy postupu psovoda se psem. Je však nutno střídat skladbu předmětů,
místo a směr uložení, včetně střídání terénů.
Pokud pes
neplní cvik, jak si představujeme, je nutno se
vrátit k některé z dřívějších
etap.
Nejčastější chyby prováděné
psovody při výcviku
- špatný kontakt psovoda a psa;
- urychlování výcviku a nedodržování jeho posloupnosti;
- pes není povzbuzován a odměňován za správné výkony;
- výcvik probíhá stále
ve stejném prostředí a s jedním předmětem;
- psovod neusměrňuje pozornost psa na předmět, ale nechá jej štěkat
na pomocníka.
Připravila:Klementová
Hana
![](images/ReliefSm.jpg)