Některé metody ve výcviku psa
při rozlišování předmětů
(z knihy
Pachové práce psů ve sportovní kynologie od Miroslava Ryneše)
schéma
Cílem cviku je, aby pes přinesl ve dvou, postupně
nava- zujících pokusech, vždy pachově shodný předmět. Rozložení
předmětů v jednotlivých pokusech taxativně vymezuje zkušební
řád.
Cílem cviku je, aby pes po načichání přinesl
ze skupiny předmětů správný, pachově shodný předmět.
Správný postup je takový, že by pes po dojití ke skupině předmětů
měl jít od předmětu k předmětu, ověřit je čichem, uchopit
správný a přinést jej k psovodovi. Upuštění
předmětu má za následek bodovou ztrátu, a to i u nižších
stupňů zkoušek (například i u ZMMP).
Zde vyplývá nutnost předchozího zvládnutí cviku aportování,
neboť pro výkon, který bude ohodnocen plným počtem bodů, se vyžaduje
prakticky aportování rozlišeného předmětu ke psovodovi. Při výcviku
se často objevují nejčastější negativa:
- pes sbírá všechny předměty najednou - typické pro vášnivé
aportéry;
- pes má sice snahu rozlišit předmět čichem, ale předměty si
zpřehází a pak často přinese nesprávný;
- pes sice předmět rozliší, uchopí jej, ale nejde k psovodovi.
Některé následně uvedené metody by měly pomoci při odstranění
těchto projevů.
Vhazování
předmětů do skupiny předmětů
Do skupiny předem rozložených bezpachových (cizích) předmětů
vhodí psovod svůj předmět.
Pro zesílení pachu ve prospěch psa dá psovi načichat a vyšle
ho. Zpočátku je možno vést psa na vodítku šikmo ke skupině předmětů,
aby pes musel očichat všechny předměty a zároveň mírně táhnout.
Jakmile pes uchopí správný předmět, psovod s ním odejde od
skupiny předmětů a náležitě jej pochválí.
K upevňování návyku držení předmětu je nutné se psem se o
tento předmět potahat, aby měl o něj ještě větší zájem, vždy
však musí zvítězit, tzn. že mu psovod předmět nechá.
Přichycení
předmětů k podkladu
Tato metoda je použitelná u vášnivých aportérů, kteří
mají snahu sbírat všechny rozložené předměty. Podstata spočívá
v tom, že všechny předměty, mimo toho, který má pes rozlišit,
jsou přichyceny k terénu (k podkladu) například skobičkami.
Volný je pouze předmět, který má pes rozlišit a přinést.
Tuto metodu nelze používat dlouho, aby se pes nenaučil zdvihat
jen volné předměty.
Navlhčení nesprávných
předmětů
Využitelné opět především u vášnivých aportérů. Mám
osob- ně na několika psech vyzkoušeno, že navlhčené předměty
berou neradi. I v tomto případě ovšem jde o přechodnou metodu.
Nejčastější
chyby při výcviku psa v rozlišování předmětů
- pes nemá
zvládnuty základní cviky poslušnosti;
- pes spolehlivě neaportuje;
- používané předměty nemají potřebnou pachovou nasycenost a
čistotu;
- pes neumí nebo nechce načichávat ze sáčku - většinou jde o
chybu psovoda při nácviku, kdy psovod např. zbytečně spěchal a
psovi zprotivil načichávání;
- psovod nerespektuje zásady zacházení s napachovanými a
bezpachovými předměty;
- nesprávně drží sáček při načichávání;
- psovod psa při výcviku v rozlišování předmětů přetěžuje,
hrubě zachází se psem;
- pro výcvik jsou používány nevhodné předměty;
- při výcviku se používají stále stejné předměty;
- výcvik probíhá ve stále stejném prostředí;
- rozlišování se procvičuje stále na jeden pach;
- předměty jsou v počátcích výcviku nevhodně rozloženy -
daleko, v nepřehledném terénu, blízko u sebe;
- psovod uspěchává výcvik.
Důležité zásady,
které je nutno dodržovat při vlastním výcviku psa v rozlišováni
předmětů
- na každý pokus by
měl být rozlišovaný předmět vždy čistý;
- po každém pokusu je nutno vždy odstranit a ve výcvikovém
dni více nepoužívat všechny
předměty, které pes, byt nesprávně, označil (oslintal);
- v jednom výcvikovém dni cvičíme pouze na jeden pach;
- při kladení předmětů dodržujeme vždy patřičnou vzdálenost
mezi položenými předměty
- 40 cm;
- při výcviku psa v rozlišování cizích předmětů střídáme
v jednotlivých výcvikových dnech pomocníky;
- po každém výcviku necháme použité předměty vyvětrat, popřípadě
očistíme nebo vypereme, to platí i pro igelitové sáčky;
- před každým výcvikem musí mít kladeč předměty dostatečně
dlouho u sebe (asi 30 minut);
- utíká-li pes s předmětem po jeho rozlišení, nebo má-li
snahu sbírat všechny, provádíme počáteční výcvik na krátkém,
popřípadě později na dlouhém vodítku - pozor vodítkem nesmíme
psa ovlivňovat, stejně jako jej předčasně chválit.
Od počátku výcviku
musíme psa vést k tomu, aby rozlišoval sám a přesvědčivě,
pochvalu vždy dáváme až po přinesení a odevzdání předmětu.
Při nesprávném uchopení předmětu, dáváme psovi povel
"FUJ", nikdy psa netrestáme.
Rozlišování předmětů
bychom měli cvičit alespoň dvakrát v
týdnu, vždy v jiném prostředí.
Připravila:
Klementová
Hana
![](images/ReliefSm.jpg)